Documente Academic
Documente Profesional
Documente Cultură
Ce este reciclarea?
Reciclarea poate fi definită ca procesul de conversie a deșeurilor în
materiale și obiecte noi. Poate economisi materiale și poate reduce
emisiile de gaze cu efect de seră. Scopul reciclării este de a evita
eliminarea „convențională” a deșeurilor. Contribuie la prevenirea
deșeurilor de materiale potențial utile și reduce consumul de materii
prime proaspete, reducând astfel: consumul de energie, poluarea aerului
(de la incinerare) și poluarea apei (de la depozitul de deșeuri). Această
practică a existat de-a lungul istoriei omenirii, cu avocați consemnați
încă din Platon în secolul al IV-lea î.Hr.
Reciclarea este o componentă cheie a reducerii moderne a deșeurilor și
este a treia componentă a ierarhiei de deșeuri „Reduceți, reutilizați și
reciclați”, al cărei scop este de a extrage beneficiile practice maxime din
produse și de a genera cantitatea minimă de deșeuri.
Ce se poate recicla?
Materialele reciclabile includ multe tipuri de sticlă, hârtie și carton,
metal, plastic, cauciucuri, textile și electronice. Compostarea sau altă
reutilizare a deșeurilor biodegradabile - cum ar fi deșeurile alimentare
sau de grădină - este, de asemenea, considerată reciclare.
Cum funcționează reciclarea?
Materialele care trebuie reciclate sunt fie aduse la un centru de colectare,
fie ridicate de pe bordură, apoi sortate, curățate și reprocesate în
materiale noi destinate fabricării.
În sensul cel mai strict, reciclarea unui material ar produce o nouă
aprovizionare cu același material - de exemplu, hârtia de birou uzată ar fi
transformată în hârtie de birou nouă. Cu toate acestea, acest lucru este
adesea dificil sau prea scump (în comparație cu producerea aceluiași
produs din materii prime sau alte surse), astfel încât „reciclarea” multor
produse sau materiale implică reutilizarea lor în producerea diferitelor
materiale (de exemplu, carton). O altă formă de reciclare este salvarea
anumitor materiale din produse complexe, fie datorită valorii lor
intrinseci (cum ar fi plumbul de la bateriile auto, fie aurul de la plăcile
de circuite), fie datorită naturii lor periculoase (de exemplu, îndepărtarea
și reutilizarea mercurului din termometre și termostate).
Critică
O mare parte din dificultățile inerente reciclării provin din faptul că
majoritatea produselor nu sunt concepute având în vedere reciclarea.
Conceptul de proiectare durabilă își propune să rezolve această
problemă. Acum oamenii de știință sugerează că fiecare produs (și toate
ambalajele de care au nevoie) ar trebui să aibă un ciclu complet „în
buclă închisă” trasat pentru fiecare componentă - un mod în care fiecare
componentă fie se va întoarce la ecosistemul natural prin biodegradare,
fie va fi reciclată la nesfârșit.
TEXTUL X
Poduri
Unele dintre cele mai mari și mai scumpe proiecte de transport din lume
au implicat construirea de poduri. Podurile sunt verigi cruciale care
transportă mașini, camioane și trenuri peste corpuri de apă, chei de
munte sau alte drumuri. Ca urmare, acestea sunt unul dintre cele mai
importante aspecte ale ingineriei civile și sunt supuse unui control
intens, mai ales atunci când se prăbușesc.
Prăbușirile podului pot fi evenimente tragice, ducând la pierderea de
vieți omenești și la daune materiale grave. De aceea, inginerii de poduri,
proiectanții și constructorii trebuie să-și ia întotdeauna treburile în
serios. Cel mai bun mod de a preveni aceste accidente este să înțeleagă
de ce se prăbușesc podurile în primul rând. Înțelegerea prăbușirilor
podului poate duce la schimbări majore în proiectarea, construcția și
siguranța viitoarelor proiecte de construcții. Următoarele sunt
principalele motive pentru care cad podurile.
Foc
Din punct de vedere istoric, mai multe poduri erau făcute din lemn și
erau mult mai susceptibile la foc. Acest lucru a fost valabil mai ales în
cazul podurilor de tren de modă veche, unde scânteia creată de roțile de
oțel și de șinele de oțel ar putea uneori să provoace focul unui pod și să
ardă la pământ.
În timpul construcției
Un număr mare de accidente de pod au loc în timpul construcției podului
în sine. Aceste accidente se datorează adesea unei erori comise de
ingineri, cum ar fi un calcul greșit. Podul se prăbușește sub propria
greutate și acest lucru poate fi mortal pentru muncitorii de pe el în acel
moment.
Cutremure
Cutremurele deteriorează toate structurile, inclusiv podurile. Din
fericire, acest tip de colaps este relativ rar, mai ales în cazul podurilor
moderne. Inginerii au învățat să proiecteze poduri în zone de cutremur
pe zone care sunt mult mai rezistente la mișcare.
Prin defect
Unele prăbușiri de pod sunt mistere, iar inginerii își dau seama doar de
ce după ce efectuează o investigație completă. În unele cazuri, acest
lucru s-ar putea întâmpla deoarece materialul de calitate inferioară a fost
utilizat în construcție sau din cauza unui defect al unei piese cheie a
podului. În alte cazuri, podul a fost proiectat doar pentru a suporta o
anumită cantitate de greutate și nu mai mult.
Accident cu barca sau trenul
Ambele tipuri de accidente sunt extrem de rare, dar bărcile și trenurile
pot cauza prăbușirea unui pod din diferite motive. Cu trenurile, viteza
impactului poate aduce un pod în jos. Cu bărcile, masa foarte mare pe
care o au poate provoca prăbușirea, chiar dacă se mișcă foarte încet
atunci când apare.
Cel mai bun mod de a evita eșecurile podului este de a planifica pentru
ele. Tehnologiile moderne care pot detecta slăbiciunea structurală, medii
de lucru mai sigure și designuri mai bune pot contribui la reducerea
acestor accidente teribile.
TEXTUL XI
Sfârșitul vieții pe Pământ?
Care crezi că este mai puternic: creierul tău sau un supercomputer? S-ar
putea să fiți surprinși să aflați că cel mai bun supercomputer din lume
este la fel de puternic ca jumătate de creier de șoarece! Creierul tău este
plin de 100 de miliarde de celule cerebrale numite neuroni. Ei trimit
informații corpului tău spunându-i ce trebuie să facă și primesc
informații de la fiecare dintre simțurile tale, ceea ce vezi, simți, gusti,
auzi și atinge. Toate aceste informații se deplasează către și din părțile
corpului dvs. de-a lungul măduvei spinării, care este ca o autostradă
aflată în centrul spatelui. Pe măsură ce informațiile se deplasează de la
neuron la neuron, se creează căi. Când te gândești sau practici ceva din
nou și din nou, acele căi devin mai puternice. Așa învață și își amintește
creierul. De fapt, te-ai născut cu majoritatea neuronilor pe care îi ai
acum, dar când erai copil, nu aveai multe căi pentru a-i conecta. Ca
adult, aveți acum mai mult de 125 de miliarde de conexiuni între
neuroni. Niciun computer de pe pământ nu poate concura cu viteza
creierului tău și cu câtă informație poate deține.
TEXTUL XIV
STRES
Există numeroase efecte fizice ale stresului. Stresul poate afecta inima.
Poate crește rata pulsului, face ca inima să rateze bătăile și poate
provoca hipertensiune arterială. Stresul poate afecta sistemul respirator.
Poate duce la astm. Poate determina o persoană să respire prea repede,
rezultând o pierdere de dioxid de carbon important. Stresul poate afecta
stomacul. Poate provoca dureri de stomac și probleme cu digestia
alimentelor. Acestea sunt doar câteva exemple ale gamei largi de boli și
simptome rezultate din stres.